Cítím se odpovědná.
Nevím, co se stalo.
Jednu minutu byl tam a další ležel na zemi.
No tak, Margaret.
Chci tě poprosit o laskavost.
Jde o velkou laskavost.
Jestli se mi něco stane... Neříkám, že by se mělo,
ale kdyby třeba na mě spadl dům,
postarala by ses o Billyho?
Chci, abys věděla, že jsem o tom přemýšlel,
a já
nevím o nikom, komu bych mohl věřit.
Vím, že bys na něho byla hodná, protože
seš dobrá matka.
Ale mizerně myješ nádobí.
-Dobrý? -Dobrý.
Jsi fajn.
Louiso, vezmeš to?
Louiso, zvoní to... Ano.
Ano, kdo je to?
Joanno.
Ahoj.
-Ahoj. -Jak se máš?
Vypadáš skvěle.
-Co tvoje...? -Co?
-Promiň. -Jen chci říci, co tvá práce?
Fajn. Viceprezident ničeho.
Ne, vážně, fajn.
-Něco k pití? -Co má ona.
-Bílé víno. -Víno.
-Jak se má Billy? -Ohromně.
Měl malý úraz na hřišti. Spadnul.
Vystrašil mě. Běžel jsem s ním do nemocnice.
Má malou jizvu, ale bude v pořádku.
Bál jsem se, že je to má chyba...
To nemusíš. Z dálky to není ani vidět.
Někdy sedím v kavárně naproti škole a dívám se na něho.
Už tak vyrostl.
Ty ho sleduješ?
V New Yorku jsem asi dva měsíce.
To jsem nevěděl.
Vlastně...
Proto jsem s tebou chtěla mluvit.
Když jsi mě viděl naposledy, byla jsem dost špatná...
-Roztřesená? -Tak něco.
Ano.
Byla.
Teď vypadáš krásně.
-Co je? -Mám celý projev.
Tak do toho.
Celý život jsem se cítila
jako něčí žena, matka nebo dcera.
I když jsme byli spolu, nevěděla jsem, kdo jsem.
Proto jsem odešla.
V Kalifornii jsem našla sama sebe.
Sehnala si práci.
Chodila jsem k dobré terapeutce.
Cítím se daleko lépe, jako nikdy v životě.
Hodně jsem se o sobě naučila.
Jako co?
Ne, já bych vážně rád věděl, co ses naučila.
Třeba, že miluju svého malého chlapce.
A že jsem schopná se o něho starat.
Co tím myslíš?
Chci svého syna.
Nemůžeš ho mít.
Nebraň se. Netýrej mě.
Já se nebráním.
Kdo odešel před 1 5 měsíci?
To je jedno. Jsem jeho matka.
3000 mil daleko.
Za pár poslaných pohledů máš právo se vrátit?
Nikdy jsem ho nepřestala chtít.
Jak víš, že tě chce?
Jak víš, že mě nechce?
Sedíme tu a pálíme to dozadu a dopředu.
-Jako dříve. -Nemůžeš mě odepřít...
Neříkej, co můžu a nemůžu.
-Takhle se mnou nemluv. -Předvídala jsem to.
Dělej, co musíš. Já to udělám taky.
Je mi to líto.
Dělej, co musíš.
Neznám právní výrazy, ale myslím, že je to "opuštění" .
Nechci vám mluvit do práce, ale je to jasný případ.
Když jde o spor o opatrovnictví, neexistuje jasný případ.
Vaše ex-manželka si určitě našla právníka,
který ji poradil vrátit se.
Břímě bude na nás, dokázat, že je špatná matka.
Takže musím hrát tvrdě. A když budu hrát tvrdě,
oni budou taky. Můžete to tak brát?
Ano.
A bude vás to stát 1 5 000 dolarů.
Když vyhrajeme.
Když dojde na odvolání, bude to stát víc.
Chápu.
Jak je staré vaše dítě?
Synovi je sedm.
-To je těžké. -Proč?
V případech, kdy je dítě tak malé, soud bývá na straně matky.
Vzdala se výchovy.
Neříkám, že nemáme trumfy, ale nebude to lehké.
Udělejte mi laskavost, ano?
V takovýchto případech je to užitečné.
Sednout si a napsat všechna pro a proti v této věci.
Pak je projdeme.
PROTI Peníze
-Tohle udělejte, ano? -Dobře.
A pak,
když si budete opravdu jist ponechat si výchovu syna,
pak tam půjdeme a budeme se bít. Ano?
Žádný společenský život Žádný oddech
Miluju tě, Billy. Vím, že spíš a neslyšíš mě.
Miluju tě celým srdcem.
Tede, byl jsi na obědě?
Ahoj, Jime. Nevím. Snažil jsem se pracovat na projektu...
Dobře. Vyzvednu tě v 1 3.00.
Dobře.
Tuhle ráno stojím u ledničky
a připravuju Billyho do školy.
Jsem jen v trenkách a on si všimne, že jsem zhubl.
Přijde ke mně a plácne mě.
A říká: "Tati, ty jsi opravdu ubral na váze."
Podívá se na mě a řekne: "A všechna odešla do tvého nosu."
Byl tak roztomilý. Chápeš?
To víš, děti.
Je to výborný, chceš ochutnat?
-Mám dost. -Je to dobrý.
Poslouchej, Tede,
volal mi jeden známý z jiné agentury.
Ti z Mid-Atlantic jim nabídli tu zakázku.
Proč?
Nejsou spokojeni s naší prací.
Myslím, že bys je měl pozvat a já jim trochu zastepuju.
Zadal jsem to Normanovi.
Normanovi?
Odvolals mě ze zakázky?
Už mě nemáš rád?
Není to tak jednoduché.
Budeme muset udělat nějaké změny.
Vyhazuješ mě?
Ano, propouštím tě.
Proč?
Podívej, Tede, je mi to nepříjemné.
Ale jsem pod tlakem těch chlápků ze shora.
Nic s tím nenadělám.
Tohle je nejlepší cesta.
Kdybych ti vzal tohle
a dal tě dělat na nějakej šunt, nenáviděl bys to a mě taky.
Tohle je čistej zlom. Je to to nejlepší.
Víš, že má žena se mnou bojuje o dítě?
Víš, že se budeme soudit?
Víš že nemám šanci, pokud ztratím práci?
Chápu, že seš naštvanej...
Nechci žebrat, ale žádám tě jako přítele.
Já tě prosím.
Jsi vyjímečný chlap. Opravdu máš talent.
Postavíš se na vlastní nohy. Přežiješ.
Teddy, podívej.
Možná by ti mohly chybět prachy.
Není spěch je vracet.
Styď se.
Tati, zvoní telefon.
-Pan Kramer? -Ano.
-Pan Shaunessy volá. -Tede.
Johne. Co se děje?
Stanovili datum. Je to 9.ledna.
Musím vám něco říci. Dnes mě vyhodili. Mám padáka.
Jo, jsem tady. Tede, nebudu lhát.
Nemáme moc nadějí, když jste bez práce.
Poslyšte, řekněte...
Řekněte druhé straně, že chci
odložit termín stání.
Na to je trochu pozdě.
-Fajn. Do 24 hodin seženu práci. -Jak?
Budu mít práci za 24 hodin.
Teď je nejhorší období na hledání práce.
Jsou svátky. Něco budu mít v únoru.
-Nejpozději v březnu. -Nemohu čekat.
Pane Kramere, je 22.prosince.
Kdybyste jen mohl nahlédnout do katalogu.
Vezmu cokoliv.
Něco možná má Norman, Craig a Kummel.
Co je to?
Něco ve výtvarném oddělení.
Půjdete dolů.
Je to krok dolů a plat je o 5 000 méně.
Raději si počkejte.
Zavolejte jim a domluvte schůzku na 1 6.00 hodin.
Je pátek před Vánocemi.
Je pořád pracovní den.
Nikdo nebude chtít...
Zavoláte jim vy nebo já.
Když to udělám já, budete bez provize, že?
Jsme trochu v ráži, že?
To jsme.
-Dobré odpoledne. -Jsem Kramer. Mám schůzku.
Dělal jsem všechny návrhy.
Byla to jejich nejlepší kampaň.
Moje jsou nápady a všechny tyto návrhy.
Pane Kramere, musím říci, že je to působivé.
Rád bych se vám ozval.
Musím ještě s někým mluvit, než se rozhodnete?
Pan Spencer, náš umělecký ředitel.
Proč s ním nemůžu mluvit teď?
Odjíždí na dovolenou. Něco domluvím, až se vrátí.
-Myslím... -Pěkné svátky.
Chci se s ním setkat, než odjede.
-Pane Kramere, nemůžu... -To místo velmi chci.
Počkejte tady.
Pane Kramere, pan Spencer.
-Těší mě. -Máte 1 0 minut.
Víte, že plat je o 4 800 méně, než jste měl dosud?
Ano, vím.
Proč máte zájem o tuto práci, když máte vyšší kvalifikaci?
Potřebuju práci.
Rozmyslím se. Dám vědět Jackovi a on vám zavolá.
To je nabídka jednoho dne.
Viděli jste moji knihu, znáte moji práci.
Dáte mi vědět dnes a ne až po svátcích.
Pokud mě chcete, rozhodněte se hned.
Necháte nás na chvíli?
Ano, pane.
Pane Kramere, máte práci. Blahopřeji.
Opravdu?
-Dělá si legraci? -Vítejte.
Díky. Mockrát děkuju. Díky.
Veselé Vánoce.
Pojď.
-Co myslíš? -Senzace.
-Říkal jsem ti to. -Kde jsou všichni?
V sobotu sem chodí málo lidí, když mají volno.
Stiskni " nahoru" .
Ten nahoře. Úplně nahoře.
Vyskoč.
-Podívej na to! -Senza!
To jsem vysoko, co?
Co je to za budovu? Ta s tou špičatou střechou.
To je Chrysler.
Seš na mě pyšnej?
Jak jsi to dostal?
Řekl jsem jim, že to chci. Co je tady?
Je tam " Kramer" .
Kramer. Kdo je to?
-To jsme my. -Správně.
Chceš to vidět?
Páni!
-To je senza. -Líbí se ti to?
Opatrně, opatrně.
-Jsem v pořádku. -Lekáš mě.
Co je to za budovu?
To je budova OSN. Tamhle East River.
Podívej tamhle. Vidíš to?
To je Queens. Podívej tady dolů.
-Víš, co to je? -Co?
-Brooklyn. -Kde jsi bydlel jako kluk?
Správně, a tady pracuju.
To je vážně tvůj stůl?
Chceš se znovu oženit?
Já o tom nepřemýšlel.
Nevzal by sis Phyllis?
Ne, jsme jen přátelé.
A s mámou byste se znovu nevzali?
Ne, s mámou se už nikdy nevememe.
Kdyby to tady viděla, vzala by si tě znovu.
Ty šidíš. Dohodli jsme se.
Každý večer se budeš koupat
a špinavý vlasy si umeješ dvakrát týdně?
-Je to tak? -Jo.
Dobře.
Teď mi to slib.
Když tu byla máma, tak jsem nemusel.
Je mi jedno, co jsi nemusel, když máma...
Tati? Nemusím?
Posloucháš mě?
Promluvíme si večer doma, ano?
Pojď, dej mi pusu.
-Cože? -Seš skvělej kluk.
On říká: "To je jednorožec."
Jde pod hladinu a říká:
" Co se děje?
Přívod vzduchu zastaven.
Hromy blesky, co tam děláte?"
"Odpočíváme. Je to únavná práce."
Co je přívod vzduchu?
Když máš na zádech dvě bomby a nejde ti vzduch,
tak se utopíš. Takže ho potřebuje.
Tede, John Shaunessy.
Ahoj, co nového?
Volal právník vaší ženy. Chce vidět dítě.
-Ona chce co? -Ona je matka.
Má na to právo.
-Co když ho chce unést? -Nemyslím, že chce trable,
když se soudí o výchovu.
Nejsem si jist jejím mentálním zdravím.
-Co máte na mysli? -Říkala, že chodí k cvokaři.
K psychiatrovi.
Mluvila do zdi?
Říkám to jen tak.
Jen říkám, že nemáte na vybranou.
Ať je Billy u přístavu v Central Parku v sobotu v 10.
-Musím to udělat? -Ano.
Mockrát díky.
Tati, dočteš mi ten příběh?
Už jdu. Už jdu.
Co se stane, když se člověk utopí? Jak ho najdou?
Když umřeš, jdou nahoru nějaký bubliny.
Kde jsem skončil?
Přesně tady.
" Hromy blesky..."
Je tam překážková dráha a tak.
-Auta jedou hrozně rychle. -Kolik stojí?
Je to senza.
Senza.
-Chci, abys vypadal... -Dobře, dobře.
Přivedu ho zpátky v šest.
Moc ti to sluší.
Probírali jsme to, odpovídejte stručně a jasně.
Mluvte pravdu a bude to dobré. Věřte mi.
-Je tady. -Ano, vím. Viděl jsem ji.
Co uděláte, musí být bez emocí. Ať vám řekne cokoli.
Uslyšíte věci, které vás rozčílí. Nereagujte.
Osoby mající řízení s Nejvyšším soudem státu New York,
předstoupí a budou slyšeny.
Tento soud zasedá. Předsedá soudce Atkins. Vstaňte.
-Je zástupce navrhovatele připraven? -Ano, Ctihodnosti.
Povolávám Joannu Kramerovou.
Mateřství, jde rovnou po krku.
Přísaháte, že budete mluvit pravdu a nic než pravdu?
Přísahám.
Paní Kramerová, řekla byste soudu, jak dlouho jste byla vdaná?
Osm let.
Popsala byste ty roky jako šťastné?
První dva ano.
Ale pak to bylo stále těžší.
Paní Kramerová, byla jste před svatbou zaměstnaná?
Ano, byla. Když jsem skončila školu,
pracovala jsem několik let pro časopis Mademoiselle.
Pokračovala jste v práci po svatbě?
Ne. To ne.
Přála jste si to?
Ano, ale když jsem o tom mluvila s Tedem...
S mým ex-manželem, nechtěl nic slyšet.
Odmítal se o tom seriózně bavit.
Řekl, že nedostanu práci, která
by zaplatila chůvu pro syna.
Nyní jste zaměstnána?
Jsem sportovní návrhářka v New Yorku.
Jaký je váš současný plat?
31 000 dolarů ročně.
Paní Kramerová, milujete své dítě?
Ano, velmi.
A stejně jste ho opustila.
Ano.
Během posledních pěti let našeho manželství
jsem byla stále nešťastnější.
Moc jsem se trápila.
Potřebovala jsem někoho, kdo mi pomůže,
ale když jsem se obrátila na Teda,
on tam pro mě nebyl.
Byli jsme od sebe stále izolovanější,
stále oddělenější.
Hodně se věnoval své kariéře.
A kvůli jeho postoji vůči mým strachům
a jeho neschopnosti chápat mé pocity,
jsem ztratila veškerou sebeúctu.
Byla jsem vystrašená a nešťastná.
Neměla jsem jinou možnost.
Když jsem odešla, cítila jsem, že je se mnou něco špatného
a že synovi bude lépe beze mne.
A teprve, když jsem přijela do Kalifornie, jsem zjistila,
až po terapii, že nejsem tak špatný člověk.
To, že potřebuji i jiný druh tvůrčího nebo citového vyžití
než jen své dítě, mě nečiní špatnou matkou.
Rád bych předložil zprávu terapeutky paní Kramerové,
doktorky Eleanory Freedmanové.
Námitka, Ctihodnosti.
Zpráva je irelevantní, nevěcná a neváže se k odpůrci.
Zamítá se.
Můžete říci soudu, proč usilujete o opatrovnictví?
Protože je to moje dítě
a miluju ho.
Vím, že jsem opustila syna.
Vím, že to byla strašná věc.
Věřte mi, že s tím budu žít celý svůj život.
Když jsem ho opouštěla,
věřila jsem, že to je jediné, co můžu udělat,
a že to je pro něho to nejlepší.
Nebyla jsem schopná fungovat v domácnosti.
Nevěděla jsem,
jaké budu mít možnosti,
tak jsem usoudila, že ho nevezmu s sebou.
Od té doby jsem však získala pomoc
a pracovala jsem velmi tvrdě, abych byla celý člověk.
Neměla bych za to být potrestána.
Nemyslím, že můj chlapec má být potrestán.
Billymu je teprve 7.
Potřebuje mě.
Neříkám, že nepotřebuje svého otce,
ale věřím, že mě potřebuje víc.
Byla jsem jeho máma pět a půl roku
a Ted převzal tu roli na 1 8 měsíců.
Ale nevím, jak by někdo mohl uvěřit,
že mám menší nárok být matkou malého chlapce,
než má pan Kramer.
Jsem jeho matka.
Děkuji, paní Kramerová.
Nemám další otázky.
Tedy, paní Kramerová,
říkáte, že jste byli manželé osm let, je to tak?
Za celou tu dobu vás manžel udeřil nebo fyzicky obtěžoval?
Ne.
Tak tedy udeřil nebo fyzicky obtěžoval své dítě?
Popsala byste manžela jako alkoholika?
Těžkého pijáka?
Byl nevěrný?
Selhal někdy v péči o vás?
Pak chápu, proč jste ho opustila.
Námitka.
Jak dlouho chcete žít v New Yorku?
Permanentně.
Kolik přítelů jste měla permanentně?
Námitka na základě nepřesnosti.
Vyhovuje se.
Nevzpomínám si.
Více než 3, méně než 33, permanentně?
-Námitka. -Zamítá se.
Svědek odpoví, prosím.
Něco mezi tím.
Máte teď milence?
Ctihodnosti, žádám přímou odpověď na přímou otázku.
Má teď milence?
Povoluje se. Svědek odpoví, prosím.
Ano, chodím s někým.
Je to... permanentní?
Nevím.
My nevíme, když řeknete permanentně,
jestli chcete žít v New Yorku, starat se o dítě, když to vezmeme,
nikdy jste neudělala nic, co by se dalo brát jako permanentní.
Námitka. Žádám soud, aby zabránil obtěžování svědka.
Připouští se.
Řeknu to jinak, pane.
Jaký byl váš nejdelší vztah ve vašem životě
mimo rodičů a přítelkyň?
Myslím s mým dítětem.
Které jste viděla dvakrát za rok.
Paní Kramerová, váš ex-manžel,
nebyl to váš nejdelší vztah ve vašem osobním životě?
Mluvte nahlas. Neslyším vás.
Ano.
Jak dlouho to bylo?
Vzali jsme se rok před dítětem
a pak ještě sedm let.
Takže jste selhala v nejdůležitějším vztahu v životě.
-Námitka. -Zamítá se.
Názor svědkyně na to je relevantní.
To nebylo selhání.
Jak tomu říkáte, úspěch? Skončilo to rozvodem.
Bylo to více jeho selhání než mé.
Gratuluji.
Právě jste přepsala manželské právo. Byli jste rozvedeni.
Námitka!
Ctihodnosti, chci se zeptat, kdy ten model stability
a váženosti uspěl.
Selhala jste v nejdůležitějším vztahu v životě?
-Nevyšlo to. -Ne to, paní Kramerová, vy.
Selhala jste v nejdůležitějším vztahu v životě?
Selhala?!
Ne.
Je to ano, paní Kramerová?
Nemám další otázky.
-Musel jste být tak tvrdý? -Chcete to dítě?
Tati?
Tati.
-Ano? -Cos dělal jako dítě?
Věci jako ty.
Sledoval jsi The Brady Bunch?
Ne, neměli jsme televizi.
Neměli?
Poslouchali jsme rádio.
Cos ještě neměl?
Neměli jsme spoustu věcí.
-Jakých? -Spoustu.
Jaké?
Pojď sem.
Neměli jsme dietní sodu.
Měli jsme vaječný krém,
sodu, trochu mléka,
a pak jsme to pili, bylo to výborný.
Neměli jsme Mets, ale Brooklyn Dodgers.
Měli jsme Polo Grounds a Ebbets Field...
Hochu, to byly doby.
Neměli jsme Volkswageny,
ale jiná auta s legračními jmény.
Neměli jsme Burger King ani McDonalďs.
Měli jsme automaty, kam jsi dal čtvrťák a dostal kus
dortu nebo sendvič, který jsi viděl přes sklo.
Neměli jsme graffiti, ale měli jsme Kilroye...
Pan Kramer je oddaný otec.
Tráví s Billym spoustu času.
Hodně Billymu čte.
Hrají si spolu, neustále si povídají.
Je to skvělý otec.
Děkuji. Nemám další otázky.
Paní Phelpsová, jak dlouho znáte paní Kramerovou?
Asi šest let, když se s Tedem nastěhovali do domu.
Jak často jste se vídala s paní Kramerovu a synem?
Teď jsem je spolu neviděla asi rok a půl, ale dříve
jsem je vídala asi třikrát týdně.
Moje dcera a Billy si hráli spolu.
Můžete popsat vztah mezi paní Kramerovou a jejím synem?
Byl dobrý.
Joanna byla dobrá matka.
Oba, Ted i Joanna, jsou velmi...
Mluvila paní Kramerová o svém vztahu s manželem?
Ano.
Můžete říci soudu, co přesně řekla?
Joanna nebyla moc šťastná...
Řekla někdy, že pan Kramer nemá cit pro potřeby svého syna?
Odpověděla byste na otázku?
-Neslyšel jsem vás. -Ano, ale to bylo dříve...
Povzbuzovala jste ji, aby opustila manžela?
Ne, to ne.
Několik dní, než odešla, jste jí řekla:
" Když je to pro tebe tak bolestné, proč neodejdeš ?"
-Nemyslela jsem, že Joanna... -Řekla jste jí:
" Když je to pro tebe tak bolestné, proč neodejdeš ?"
-Ano, ale byla to přítelkyně... -Žádné další otázky.
Paní Phelpsová, můžete jít.
Joanno, věci se změnily.
Ted není stejný.
-Nevíš, jak se snažil... -Paní Phelpsová!
Pohromadě jsou báječní.
Svědek má odstoupit.
Kdybys je viděla spolu,
možná bys tu teď neseděla.
Paní Phelpsová, to je vše!
Promiňte.
Když jste mluvili...
Když má ex-manželka říkala, jak byla nešťastná v manželství,
většina byla pravda.
Mnohé jsem nechápal.
Spoustu věcí bych teď dělal jinak.
Jsou věci, které chcete změnit, ale nejde to.
Když se něco udělá, nejde to vzít zpět.
Moje manželka...
Moje ex-manželka říká, že miluje Billyho a já tomu věřím.
Ale myslím, že o to tady teď nejde.
Pokud tomu správně rozumím,
jde tu o to, co je nejlepší pro našeho syna.
Co je nejlepší pro Billyho.
Má žena mi říkala:
" Proč nemůže mít žena stejné ambice jako muž?"
Myslím, že máš pravdu.
A možná jsem to už pochopil.
Ale podle stejného měřítka
chci vědět, jaký zákon říká, že žena je lepší rodič díky pohlaví?
Přemýšlel jsem, čím je někdo dobrý rodič.
Má to co dělat se stálostí. S trpělivostí,
nasloucháním druhého,
nebo předstírat, že nasloucháte.
Má to co dělat s láskou, jak říká.
Nevím, kde je psáno, že tohle patří jen ženě
a že muž má méně citů než žena.
Billy má se mnou domov. Snažil jsem se.
Není to perfektní. Nejsem perfektní rodič.
Někdy nemám trpělivost a zapomenu, že je dítě.
Ale jsem tady.
Snídáme spolu, hovoříme a pak jdeme do školy.
Večer večeříme, mluvíme, pak mu čtu a...
Vytváříme společný život a máme se rádi.
Když to zničíte,
nemusí se to spravit.
Joanno, nedělej to, prosím.
-Nedělej mu to znovu. -Děkuji, pane Kramere.
Žádné další otázky.
Jak dlouho pracujete v reklamě?
Co jsem dokončil školu.
Chci říci vysokou. Dělám to asi 1 5 let.
Dosáhl jste určitého postavení ve vaší profesi?
Ano, mám dobrou reputaci.
Jaký jste měl plat u Rotha, Kana a Donovana?
Asi 33 000 dolarů ročně.
Teď pracujete u Normana, Craiga a Kummela?
-Ano. -Jaký máte plat?
Téměř 29 000.
Mohl byste být přesnější?
28 200 dolarů.
28 200.
Jste jediný člověk, který jde dolů po žebříčku úspěchu.
Námitka. Žádám o vyškrtnutí poznámky pana zástupce ze záznamu.
Vyhovuje se.
Vyhodili vás z předchozí práce?
-Nechali mě jít. -Proč vás nechali odejít?
Různé názory na firemní politiku.
Ztratila agentura největší zakázku díky vaší nedbalosti?
Námitka!
Snažím se upřesnit svědkovu výpověď o práci.
Nedokáže si udržet práci.
Povoluje se, pane Shaunessy.
V reklamě není neobvyklé, že klient
změní názor a jde jinam...
Odešel jste od klienta během hlavní prezentace
kvůli vaší schůzce s učitelkou?
Můj syn seděl s chlapcem, který ho bil a kousal.
-Ano nebo ne? -Ano, ale kousl syna.
Loni na jaře, nepromeškal jste zakázku Mid-Atlantic,
což způsobilo firmě nejen ostudu,
ale i značnou finanční ztrátu?
Musel jsem domů, syn byl nemocný.
Zmeškal jste termín nebo ne?
-Syn byl nemocný. -Odpovězte na otázku.
Snažím se odpovědět. To není ano nebo ne.
-Ano nebo ne? -Měl vysokou teplotu!
Ležel tam zpocený! Šel jsem k němu!
Pane Kramere, přestaňte, nebo vás obviním z pohrdání soudem.
Zmeškal jsem termín.
-Máte prudkou povahu? -Ne.
-Námitka. -Stahuji otázku.
-Považujete se za dobrého rodiče? -Ano.
Nepřišel syn ve vaší péči téměř o oko?
-Námitka. -Zamítá se.
Odpovězte na otázku.
Byl na hřišti, na prolézačce...
A spadl a přišel téměř o oko.
Spadl a poranil se.
Řekl jste ex-manželce,
že jste zodpovědný za zranění, které poznamenalo syna?
Řekl jste jí:
" Když se to stalo, já cítil vinu. Je to má chyba ?"
-Námitka! -Skončil jsem.
Tede?
Promiň. Zmínila jsem se mu o té nehodě před dvěma měsíci
a nemyslela jsem, že to použije.
Věř mi.
Nikdy bych se o tom nezmínila, kdybych věděla, že to vytáhne.
Je mi to líto.
Je mi...
Tede.
-Ahoj. -Ahoj. Pomůžu ti.
Už něco víš?
Právník říká, žádné zprávy, dobré zprávy.
-Hádej, co. -Co?
Charley a já se asi zase vezmeme.
Vážně? Konečně ti zavolal?
Ne, já mu zavolala.
Jak to?
Nevím. Přemýšlela jsem o spoustě věcech od toho procesu.
A...
Asi to nepůjde, ale on to chce.
To je úžasný. Jak se cítíš?
Nevím. Trochu vystrašeně.
-Dobrý den. -Dobrý den.
Prohrál jsem.
Ani nevíte, jak je mi to líto.
Co se stalo?
Soudce to vzal přes mateřství přímou cestou.
" Nařizuji, aby navrhovatelce bylo předáno do opatrovnictví dítě
a to do pondělí 23.ledna.
Odpůrce platí výživné 400 dolarů měsíčně.
Otec má následující práva návštěv:
Každý druhý víkend, jeden večer v týdnu dle dohody
a polovinu prázdnin dítěte."
-To je vše. -Budeme bojovat?
Nic nezaručuji.
Risknu to.
-Bude to drahé. -Zaplatím to.
Podívejte, Tede, něco vám řeknu.
Teď by na to Billy doplatil.
Musel bych ho předvolat.
To nemůžu udělat.
Ne, to nechci.
Díky mockrát. Jdu se projít.
Tede? To jsem já.
Tede?
Slyšela jsem to.
Jdi pryč, prosím.
Jsi v pořádku?
Musím být chvilku sám, Margaret.
Nerozumím tomu.
Máma i já jsme chtěli, abys žil s námi.
Proto jsme šli za tím pánem, který je soudce,
a nechali jsme ho rozhodnout, je moudrý a zkušený.
Mluvili jsme s ním a pak se zeptali, co si myslí.
A víš, co? Souhlasil s mámou.
Myslí si, že by bylo skvělé, abys teď bydlel s mámou.
Já mám štěstí, že s tebou můžu týdně večeřet.
A dvakrát měsíčně spolu budeme o víkendech.
Kde bude má postel? Kde budu spát?
Máma to vymyslí. Budeš mít u ní svůj pokoj.
-Kde budu mít hračky? -U mámy.
Musíme je tam všechny vzít.
Když budeš šikovný, koupí ti nové.
Kdo mi bude číst pohádky?
Máma.
Nebudeš mi dávat pusu na dobrou noc?
Ne, to nebudu moci.
Ale, víš, budu tě navštěvovat.
To bude dobrý. Vážně.
A když se mi to nebude líbit?
Co to říkáš?
Budeš se mít s mámou skvěle.
Opravdu. Má tě moc ráda.
Tati?
Nezapomeň mi zavolat, když budeš moci, ano?
Budeme v pořádku.
Pojďme na zmrzlinu.
Musíme si pospíšit.
Trochu pohybu, ano?
Běž, připrav stůl.
No tak.
Připraven?
Ano?
Tady Joanna. Jsem dole v hale.
Můžeš přijít za mnou sám?
Ahoj.
Co se děje?
Co je? Co se děje?
Probudila jsem se ráno.
Myslela jsem na Billyho,
jak se probouzí ve svém pokoji
s těmi malými obláčky, co jsem malovala,
a myslela jsem, že je musím namalovat i u sebe,
aby si myslel, že se probouzí doma.
Přišla jsem si odvést syna domů.
A uvědomila si, že je doma.
Moc ho miluju.
Nevezmu ho s sebou.
Můžu si s ním nahoře promluvit?
Jo.
Jdi za ním nahoru sama, já tu počkám.
Jak vypadám?
Nádherně.
Titulky: Gelula/SDI